Norsk tekst av Asort. Takk til SUBSTANCE for DanishBits.org
Tidligere på "Colony"...
Total utryddelse vil komme.
Vertene våre fanger hvert eneste menneske de kan finne for å ta dem til Fabrikken.
Vi må avgårde. En ny krig begynner, og det er ikke trygt her.
Jeg visste ikke hvor jeg kunne ta henne.
Jeg vil vite hvor Kynes dro.
Det er to offiserer i avdelingen min som du bør prate med.
Gå. Jeg vil holde dem opptatte.
-De er hun. -Kynes er truffet.
Alt klart. Rykker ut.
Ryktene er sanne. Angrepet er begynt.
Som forventet har fiendens flåte brutt igjennom vår ufullstendige rommur.
Kampen vil skje på himmelen over oss.
Vi bør tro at noen av fasilitetene våre på jorden også vil bli bombardert.
Vil vi være trygge her inne?
Jeg er blitt sikret om at skjoldet over Davos vil holde.
Og det er et sekundert skjold over denne bunkeren.
-Kan vi ta familiene våre til anlegget? -Jeg vil anbefale det, ja.
Hva vil skje med koloniene?
Jeg vil forvente at vi vil miste noen av dem.
Vi visste at denne dagen ville komme og vi er forberedt.
Når Vertene vår vinner denne krigen... og de vil vinne.
Så blir våre ofre tilbakebetalt.
Det vil være...
Menneskehetens største dag.
Jeg har Tinkerbell, ma'am.
Ikke se så dyster ut.
Vi trenger bare å være her en liten stund.
Hva er det?
Gode nyheter, er jeg sikker på.
Falsk alarm?
Forsegle dørene!
Alle avgårde!
Norsk tekst av Asort. Takk til SUBSTANCE for DanishBits.org
Stopp!
-Unnskyld meg, jeg ser etter Sean Dalton. -Han er med patruljen.
Vi er nedstengt.
Jeg har opplysninger om en farlig gruppe av flyktninger.
Hva gjør du her? Du forsvant og jeg var bekymret.
-Jeg ble innkalt. -Hvor er Gracie?
Trygg.
Du tok henne et sted?
Hun er hos noen av vennene mine.
OK.
Jeg må se henne.
Ikke nå.
Det er ikke din beslutning. Jeg er moren hennes.
Jeg beklager.
Det er slik det må være.
Vi fant endelig noe godt her i Seattle. Vi har vært trygge her.
Nå forsøker du og far å rive oss opp igjen.
Jeg bryr meg ikke.
Gjør som dere vil.
Men når de fanger dere kommer de ikke til å ta Gracie, for hun blir hos meg.
-Bra... -Vi kan ikke snakke om dette her.
Du må dra.
Bram.
Jeg trenger bare å knipse med fingrene, så fører de deg bort.
Er det det du vil?
Din far og jeg har aldri ønsket at du skulle bli involvert.
Så hvorfor ba far meg om å hjelpe han med å drepe Snyder?
Dere har tatt valget deres.
Bare gå.
De forteller meg at du har surmulet hele morgenen.
Jeg har noen gode nyheter.
Vi fanget en av Avvikerne som hadde bortført Kynes.
Han er en gammel venn av deg...
Will Bowman.
Du vet jeg ikke er en mann som blir lett skremt,-
-men noe riktig ille må ha skjedd-
-siden munnen din ikke går.
Angrepet er begynt.
Det store?
Hva er ordrene våre?
Vi har ingen ordrer.
Tilsynelatende...
-har et slags kommandostyrke truffet Davos.
IGA ledelsen er enten døde eller tatt til fange.
>Så hva er spillet?
Til nødsituasjon... En direktelinje til Vertene våre.
Jeg skal liksom ringe for å motta instruksjonene mine.
Vel, hva i helvete er det du venter på?
Enn om vi har valg feil side?
Er det ikke litt seint å tenke på det.
OK, så...
La oss spille med den hånden vi har fått tildelt.
Jeg vil begynne med noen spørsmål til mr. Bowman
Kan han fremdeles snakke, eller har du skåret av han tungen?
Han kan snakke. Jeg er ikke sikker på om han vil.
Will og jeg har en fortid sammen. Jeg er sikker på at han vil åpne seg som en østers.
Gi meg ett minutt.
Hei Will.
Hvordan har et seg at hver gang vi snakkes for tiden, så er en av oss bundet til en stol?
Hvem ville snakket med deg om de ikke var bundet til en stol?
Mange, faktisk.
Det ser ut til at populariteten min stiger.
Det tar kanskje tid, men til slutt vil de se deg som den du er.
Og hva er du?
Du har mistet roen, ikke sant?
Jeg så det i det bedritne lille rommet hvor du forsøkte å drukne meg.
Og jeg tror ikke det bare er om hva som skjedde med Charlie.
Vi har alle noe på samvittigheten.
Jeg tenker på de folkene jeg sendte til fabrikken i Los Angeles.
Det er min skyld at de alle sammen er døde.
Hva mener du med at de alle er døde?
Fabrikken ble ødelagt av et snikangrep av våre Verters fiender...
Ingen overlevende.
Menneskeheten er i kamp for sin overlevelse.
Og jeg trenger hjelpen din.
-Det er derfor du tar deg av meg. -Jeg har akkurat hørt fra Vertene våre.
Hvis de velger å ikke forsvare denne kolonien, så vil vi bli utryddet fra rommet.
-Ingenting vil være igjen. -Hvorfor vil de ikke forsvare oss?
Fordi vi ikke har overholdt vår Avvikerkvote.
Det er som en sesjon.
Et visst antall slike som deg skal i kapslene,-
-men Everett Kynes har skummet fløten.
Det er det våre Verter fortalte meg.
Enten kommer 150 Avvikere til øyen-
-innen dagen er over...
Ellers avskriver de oss.
Da jeg kom inn på kjøkkenet ditt i Los Angeles-
-valgte jeg ikke at du skulle arbeide for meg fordi du var en god detektiv.
Jeg valgte deg fordi du var et godt menneske.
Du utnyttet meg, og du prøver å gjøre det igjen.
Du har all rett til å være skeptisk. Jeg er tross alt kjent for å lyve.
Men sett deg i mitt sted.
Tror du virkelig at jeg ville sittet her med deg om jeg hadde en annen mulighet?
Jeg har ikke tid eller ressurser til-
-å samle inn alle de Avvikerne innen dagen er omme.
Jeg regner med at du vil fortelle dem...
At enten ofrer de seg selv...
Ellers før vi alle.
Slipper du eg ut herfra?
Kanskje jeg tok feil.
Kanskje du er for langt ute.
Men det er din mulighet for å redde Katie, Gracie og Bram.
Farvel, Will Bowman.
Jeg håper jeg aldri ser deg eller familien din igjen.
Hvordan har han det?
Han lever.
Er det et teknisk uttrykk?
Jeg gjør mitt beste.
Jeg vet det.
Unnskyld
Hvordan går det der ute?
Har funnet mange soldater... gode, tenker jeg...
Men ingen virkelig leder.
Har du overveid å nominere deg selv?
Det er ikke det jeg gjør. Gi meg en oppgave og jeg utfører den.
-Men jeg er ikke mye til en taler. -Det de trenger er en leder.
Det er jeg heller ikke.
Selvfølgelig er du det.
Jeg vet det er lettere bare å være mannen med våpnene,-
-bare trykke på avtrekkeren, avvente nye ordrer...
Men den magiske personen du venter på... kommer bare ikke.
Det er bare oss.
De folkene der ute vil lytte til deg.
Sverger du troskap til Interim Global Authority-
-og Seattlekolonien, og vil du ofre livet ditt-
-for å forsvare den mot fiender?
Og sverger du også å gi full troskap-
-til stedfortreder Alan Snyder?
Ja, det gjør jeg.
Vet du hvordan den virker?
På en måte.
Vet du, jeg var den som anbefalte deg for denne nye enheten.
-Jeg tror du vil greie det fint. -Mange takk.
Jeg visste ikke at moren din var advokat.
-Har du snakket med moren min? -Jeg fant henne i registeret.
Du og Gracie bor i hjemmet mitt. Jeg måtte sikre meg at vi var på samme side.
-Den rette siden av hva? -Det blir vanskelig i kolonien.
Men holder du munnen din lukket og følger ordrer, greier vi oss igjennom dette.
Har du forstått.
Så, sånn er det.
Vi må bare bestemme oss for om vi tror på det.
Jeg vet ikke.
Det virker som en lett måte å få 150 av våre folk ut i det åpne.
-Kanskje. -Hva tenker du på?
Jeg har gitt opp å lese den mannen.
Men hvis han ikke lyver...
Vi burde prøve å få bekreftet noe av det han sier.
Kanskje vi kan finne et teleskop og se på den fabrikken.
At han sier sannheten om fabrikken betyr ikke at han snakker sant om alt.
Enn om jeg avlytter IGA's kommunikasjon?
Er angrepet begynt så må det var mye snakk.
Jeg så et sikker radioanlegg på det stedet vi angrep.
-Nei, vi kan ikke gå tilbake. -Det hadde også et våpenlager.
Hvis vi skal i kamp med de Grayhats'ene så trenger vi bedre våpen.
Vi kan ikke bruke våpen hvis vi er blitt utryddet.
Det må være et annet anlegg.
eg er sikker på at det er et, men han som vet av det stedet holder på å dø i det andre rommet.
Hvor lenge har vi?
Ikke lenge.
Vi kommer til å angripe det stedet igjen. Det er vår beste mulighet.
På hvem sine ordre?
Mine.
Jeg kjenner deg ikke.
Okkupasjonen vil ikke forventet at vi angriper det anlegget igjen.
De har ikke ubegrenset med folk, så min gjetning er at det er mindre bevoktet.
Vi bruker vår info fra forrige angrep, hardt og raskt inn og tar opplysningene-
-og de våpen vi trenger til denne krigen.
Jeg ber alle om å gjøre seg klar.
Du hadde rett. Ser ut til at det bare er en mindre vaktstyrke.
I det minste på utsiden.
Har fulgt med i over en time... Ingen aktivitet.
Vi må tro at de vil reagere raskt.
Nærmeste store fasilitet er her.
Selv om de mobiliserer øyeblikkelig og tilkaller hjelp tar det 15 minutter.
De lokale enhetene vil samles.
Ti av oss går inn.
Alle andre søker dekning og angriper de første når de ankommer.
Når teamet mitt er ute, forsvinner vi alle... geriljastyle.
-Jeg leter etter mannen min. -Han er ute... med Broussard.
Hvordan fant du oss?
Gikk til gymsalen og de sa at dere var her.
Er du OK?
Nei.
Kjæresten min var onkolog i Seattle før Ankomsten.
Jeg visste at hele byen ble utryddet,-
-men da jeg kom her-
-måtte jeg lete etter han.
Jeg hadde denne dumme tanken om at han hadde gjemt seg-
-i en kjeller et eller annet sted.
Og han er på fabrikken.
Sannsynligvis.
Og nå er den borte og alle de menneskene er døde.
Hva?
Jeg beklager det. Du må også ha hatt venner der inne.
Jeg kjenner deg ikke.
Men jeg vet at du må være utrolig sterk for å ha greid det så langt.
Jeg brukte å tro på noe. Det hjalp.
Og nå?
Jeg vet ikke om de ting jeg tror på passer sammen.
Ingenting passer sammen lengre.
Det er bare slik det er.
Du kan ikke bebreide deg selv for det.
På et tidspunkt-
-blir det annerledes. Det må bli bedre.
Jeg vet ikke.
Hva gjør vi for å gjøre det bedre.
Alle, ta våpnene deres. Møt meg utenfor.
Nå.
-Hva skjer? -Et slags angrep.
Dra!
Det tar for lang tid. Vi har ingen granater.
Dekk meg.
-Det var bullshit. -La oss gå.
Sett i gang med våpenlageret. Vi må være ute herfra om tre minutter.
-Det er nedover denne gaten. -Flere karer kommer bakfra.
-jeg blir og koordinerer. -Fint. Resten av dere følger meg.
Nate!
-Snakker du spansk? -Knapt nok til å bestille en cerveza (øl).
Lo siento, no hablo español. Jeg beklager, jeg snakker ikke spansk
-Snakker du engelsk? -Ja.
-Dette e Seattle. Hvem er du? -Dette er Buenos Aires, region fem.
-Er dere under angrep? -Ja.
-Det begynte i morges. -Hvem angriper dere?
De som de advarte oss at de ville komme... Los demonios. Demonene
Du ba Bram om å hjelpe deg.
Med hva?
Drepe Snyder.
-Han ville være en del av det. -Og hva så? Han er et barn.
-Han er 19. -Og sønnen vår.
Hva feiler det deg?
-Ikke belær meg. -Du satte vår familie i fare i LA.
Du visste det var feil å involvere Bram. Derfor løy du for meg.
-Som du løy for meg mange ganger. -Løy aldri om våre barns sikkerhet.
Du satte alle i fare.
Du og Broussard fikk hele sektoren utryddet, husker du?
Jeg kan ikke gjøre dette.
Vi har mistet alle.
-Vi har ingen familie. -Vi har ingen gamle venner.
Vi trenger hverandre.
Og det er som om du er helt borte.
Jeg trodde jeg visste hvor vanskelig det ville bli...
-da vi mistet Charlie.
Jeg forventet aldri at jeg måtte gå igjennom det alene.
Det er ikke rettferdig.
Jeg gjorde en god jobb i den flyktningeleiren.
Jeg forsøkte å gjøre en forskjell og å være god mor og holde alt sammen.
Og du så det aldri fordi du ikke så.
Jeg sa i går kveld at du har det bedre uten meg.
Ikke.
Ikke gi oss opp.
Jeg kan ikke grave meg selv ut av dette hullet.
Begynn med å være ærlig...
Ovenfor meg og deg selv.
Du trenger ikke late som om du har det bra når du ikke har det.
Vet du hvem dette er?
Nei.
Det er Brams kjæreste.
Han tok Gracie, og han dro for å bo sammen med henne.
Sønnen vår har et skjult liv.
Vi har sviktet dem.
Men vi kan fikse det.
Hvordan?
Vi bryr oss ikke om de store problemene før vi har løst de små.
Vi setter dem først.
-Hva vil du at jeg skal gjøre? -Vi må finne dem.
Det er en stor koloni.
Jeg kan gjøre en ansiktssøkning i flyktningeleiren.
La meg se hva jeg kan finne ut av.
Finne ut om det er...
Om vi har det bedre med å bli her i Seattle eller komme oss utenfor disse murene.
Jeg er stolt av deg.
Du kjemper alltid for det som betyr noe.
Ungene vil se det en dag.
Finn ungene og slå dere ned på en trygg plass.
Når jeg har en plan så finner jeg dere.
Velkommen tilbake.
Hvor er jeg?
Hos venner.
Er det ille?
Hvor ille?
Jeg vet ikke.
Uten en MRI-skanner kan jeg ikke se om du fremdeles har indre blødninger.
Hva heter du?
Amy.
Er du en god lege, Amy?
Veldig.
Men dette er ikke akkurat spesialiteten min.
Det er en fullt utstyrt sykestue i bunkeren min i Bellevue...
Mat, forsyninger, vann...
-Alt du og vennene dine trenger. -Jeg har noen spørsmål først.
Ikke nå.
Det er greit.
Jeg kan ikke forvente at de vil slåss hvis de ikke vet hvorfor.
Se her.
Jeg har nyheter.
Og de er ikke gode.
Denne byen blir snart angrepet fra rommet.
Vår eneste mulighet er å skaffe beskyttelse fra Morks.
Kjenner dere det store anlegget på Blake Island?
150 Avvikere skal møte der ved solnedgang.
-Er dette bekreftet? -Så langt det lar seg gjøre.
Jeg vet hva jeg ber om.
Hvis dere melder dere antyder informasjonen vår at dere vil kjempe-
-ved fronten i en ukjent krig.
Jeg kan ikke forestille meg hva dere kommer til å stå ovenfor.
-Vi er ikke i nærheten av 150. -Vi kontakter de andre gruppene.
Men vi kan gå foran med et godt eksempel.
Jeg melder meg.
Jeg tror på han.
Sier han at det er slik, så er det sant.
Jeg vet at oddsene for å komme tilbake er dårlige.
Men vi er trent til å kjempe, så vi har alltid en mulighet.
Og gjør vi det så skaffer vi tid til alle andre i byen.
Har dere noensinne ønsket å være en del av noe stort?
Dette er sjansen.
Jeg drar.
Jeg også.
Og jeg.
Jeg er med.
For dystert.
Etterlat den.
De er klare for deg.
Dere arbeidet alle sammen for mr. Kynes,-
-så jeg tenker at dere har en viss lojalitet mot han.
Hvis dere ønsker å forlate deres arbeid, så vil jeg gi dere lov til det.
Bare gå ut døren.
Ikke det valget jeg ville ha gjort, men jeg aksepterer det.
Og hva gjør jeg med resten av dere?
Jeg vil ha denne kolonien på fote igjen raskest mulig,-
-og dessverre kan jeg ikke be Sveits om nytt personale.
Men hvordan kan jeg være sikker på at dere ikke legger planer-
-bak ryggen min?
Du, hva er navnet ditt?
Roy Morrow.
Teknologisjef.
-Stå stille! -Sett deg.
Vær så snill.
Mr. Morrow slettet Seattle databasen,-
-noe som betyr at vi ikke vet noe om beboerne i kolonien,-
-noe som er veldig upraktisk når oppstandelsen nå vil begynne.
Du valgte min side ved å forbli i rommet.
Og vi vil ikke la anarki styre denne kolonien.
Vi vil gi lov og orden, og vi vil gi Vertene våre-
-all den hjelp vi kan i den kommende krigen.
Det er slik vi kan overleve.
Gjør dere klar.
Vi har arbeid foran oss.
Jeg beklager med vennen din.
Han gjorde det som var nødvendig.
Jeg beklager allikevel.
Jeg også.
Kynes ga meg plasseringen på det andre anlegget.
Det er lett å forsvare og fylt med forsyninger.
Her.
Vi har stor tiltro til den mannen.
Okkupasjonsstyrkene hater han, så han kan ikke være helt ille.
Jeg har snakket med de andre Avvikergruppene.
De virker organiserte, profesjonelle.
De mangler bare grunn til å samles.
Så da betyr det jo ingenting om Kynes snakker sant.
La han gi folk noe å tro på,-
-så arbeider alle mot det samme målet-
-og du kan avskrive dem om det trengs.
Se på deg... finner din indre Machiavelli.
Skal du være leder, må noen hviske deg onde ideer i øret.
Jeg ber de andre gruppene om å møte oss ved bunkeren.
Så ser vi hvem som dukker opp.
-Er du ferdig med leksene dine? -Ja.
Hva er det som skjer
Bare noe politisk. En ny har fått ansvaret for sektoren.
Nei, jeg mener, hva er det som skjer med mor og far?
De er blandet inn i noe.
Det er ikke trygt for oss å være i nærheten.
Jeg trodde de var ferdige med den slags.
Åpenbart ikke.
Jeg vet ikke hva som vil skje.
Kanskje møter vi dem i morgen, eller kanskje ser vi dem ikke på en stund.
Men de elsker deg.
Hør etter, alle flyktninger.
Vennligst forlat området på en stille og rolig måte.
Jeg gjentar... Forlat området-
-på en stille og rolig måte.
Takk.
Hva er det som skjer?
Mr. Kynes beordret oss til å tømme leiren.
Jeg fortalte alle som kunne gå om å komme seg så langt unna her som mulig.
-Jeg trodde ikke Kynes bestemte lengre. -Han er grunnen til at jeg tok jobben.
-jeg stoler på han. -Hva tror du kommer til å skje?
-Ikke noe bra. -Men du er fremdeles her.
Vi har flyktninger som ikke kan flyttes, og noen må holde øye med dem.
Hva er det?
Jeg prøver å finne barna mine. Jeg tror hun vet hvor de er.
Hør etter, alle flyktninger.
Forlat området på en stille og rolig måte.
Jeg gjentar... Forlat området-
-på en stille og rolig måte. Takk.
Her er adressen.
Mange takk.
jeg har ikke nok personale til de flyktningene som er etterlatt.
Jeg kunne trengt hjelpen din.
Jeg må finne barna mine. jeg kommer tilbake hvis jeg kan.
Jeg var ikke rettferdig ovenfor deg, vel?
Vi gjør alle det vi føler er nødvendig.
Fremover! Kom igjen! Innta plassene!
Stopp der! Jeg sa stopp!
-Identifiser dere! -Vi er Avvikere...
Vi er kommet for å melde oss.
Begynte for 20 minutter siden, sir.
Jeg visste ikke at det var droner i Seattle.
Kynes ønsket dem ikke.
-Men de var her i tilfelle. -Vel, hvorfor drar de?
For å være med i slaget.
Steng alle portene.
Sir, vi har fremdeles folk utenfor muren.
-Jeg får det gjort. -Mottatt.
Det var øyen. 150 Avvikere er kommet til anlegget-
-i god form. -Takk Gud.
-Kanskje Vertene faktisk vil beskytte oss. -Ja, bare ikke med dronene.
Nei, når det kommer til krigen så er vi for oss selv.
Det er bare oss to og et par tusen Greyhats til å beskytte byen.
Ikke glem våre omvendte speidergutter.
Om vi ikke spiller dette helt rett-
-så ender vi med hodene våre på staker.
Kom igjen, hva er problemet?
Hva i helvete skjer der oppe?
Unnskyld meg. Hva skjer?
-Portene er stengte. -For hvor lenge?
Reiser vi eller blir vi?
Alt klart.
Er det flere våpen eller forsyninger?
Stedet er fylt som Fort Benning.
Vi kunne forskanset oss her et tiår, og lage en oppstand når vi kommer frem igjen.
-Få alle innenfor. -Ja, sir.
Så Kynes snakket sant.
Det er noe imponerende her... klinikker, avansert kommunikasjonsutstyr...
Hva?
Er du Broussard?
Ja, det er jeg.
Er dere forsterkningene?
Ja, jeg antar det.
Kom inn.
Presenter dere selv.
Etterpå kan vi beslutte hvordan vi slår til.
Vi takker Gud for nye venner under taket vårt,-
-og for å holde oss trygge på denne voldelige dagen.
Amen.
Norsk tekst av Asort. Takk til SUBSTANCE for DanishBits.org